Ministerstvo vnitra Víta Rakušana obohatilo svět svou každoroční zprávou o extrémismu. Zahrnulo do zprávy prakticky každého, kdo nevolí vládu pěti stran a nemává praporky Evropské unie, co je den dlouhý. Mír je extrémistický, pohled na realitu je extrémistický, brblání nad zdražováním, energetickou i migrační krizí je extrémistické. Asi je lepší psát, co extrémistické není. Zpráva by byla mnohem kratší.Štěpán Cháb
„Volání po ,mírových řešeních‘ však ve skutečnosti znamenají ambici, aby se Česká republika vyvázala z transatlantického obranného společenství a přestala podporovat bránící se Ukrajinu,“ píše ministerstvo vnitra.
Dovolím si nesouhlasit. Jistě jsou ve společnosti lidé, kteří volají po vyvázání z mezinárodních uskupení, ale takových lidí bude hrstka. Ovšem ve zprávě ministerstva je takové spojení oslím můstkem hodným skutečných oslů, kteří jakákoliv slova o míru, jednání a zastavení krveprolití označují za extrémistická.
Mírové řešení bylo možné v prvním roce války, teď už je pasé. Teď už si velmoci prostě užívají jízdy z kopce, která nejde zastavit. Mírové řešení znamenalo jediné – používat diplomacii, učit se u Miroslava Polreicha, hledat cestu, kdy se nestřílí, nevraždí, neznásilňuje lidský duch. Naše vláda je nebezpečně proválečná, od počátku války kategoricky odmítá jednat o příměří. Ne o příměří ruském nebo ukrajinském. Ale o příměří bez přívlastku. Jen s takovou, možná v očích naší vlády i Ministerstva vnitra, extrémistickou touhou, aby se nebořilo, ale budovalo. Protože to dává daleko větší smysl. Ale ne, nedává, mír je extrémistický. Ach, vy bezdušší ministerští, pánbu vás vidí.
Dalším tématem zprávy byly protimuslimské nálady. „Muslimové, imigranti jsou teroristé, páchají kriminalitu, zneužívají sociální dávky. Muslimové a imigranti nám vnucují svou víru, zvyklosti a tradice. Slabý Západ je postupně islamizován. Západní elity muslimy a migranty záměrně upřednostňují. Jedině Rusko se dokáže bránit a ochránit tradiční křesťanské hodnoty,“ popisuje kvazi-ministerstvo „kvazi-mediální“ scénu, jak nazývá média druhého proudu, která popisují migrační krizi jako velký problém, ke kterému se evropští politici staví dle jejich pohledu velmi problematicky.
Problémy s integrací migrantů v západních zemí odmítáme vidět. Nejsou, neexistují, a když, tak jsou marginální, páchané zdivočelými jedinci, takzvanými osamělými vlky, kterých má každá společnost na vývoz.
Z pohledu kvazi-ministerstva se v západních zemích nezhoršila bezpečnost, nestoupla kriminalita, neprobíhají války migrantských gangů, ani problémy ve školách… Kvazi-ministerstvo jako starozákonní bůh hledá jediného spravedlivého. A když ho najde, zkonstatuje, že žádný problém není.
Migraci samotnou pak uvede do oblasti tabuizovaných témat, kdy se o ní prostě ve slušné společnosti nemluví. Píší o tom kvazi-média, což je dostatečný důvod pro to, aby o tom člověk ani neuvažoval, nebo se z něj stane kvazi-občan. A pokud by to nestačilo, naroubuje na to kvazi-ministerstvo i Ruskou federaci a tvrdí, že odpůrci prakticky neřízené migrace adorují Putina a Kreml. To už je dvojí jištění, aby se tématu migrace a jeho kritiky občan vyhnul, nebo se se zlou potáže. Fascinující demagogie.
„Kvazi-mediální scéna dokáže účelově využívat i nenávistných sdělení namířených proti dalším skupinám. Podkopává systém liberální demokracie jako takový, vymezuje se proti vládě a ukotvení státu v rámci mezinárodního demokratického společenství. Často se objevuje narativ o různých ,vlastizrádcích‘, kteří Česko údajně zaprodali v zahraničí, jsou zahraničními loutkami apod.,“ píše ministerstvo.
Jak vidno, kritizovat vládu není vhodné, neadorovat liberální demokracii, ale volat po demokracii bez přívlastků, není vhodné, mluvit o tom, že máme ve vztahu k Bruselu a Washingtonu velmi poslušnou vládu, která jde tamním elitám zcela na ruku, je nevhodné. Ač by taková kritika měla být pevnou součástí právě demokracie. Ale nejspíš ne liberální demokracie, kde pro některé názory prostě není místo.
„Do myšlenkové mozaiky kvazi-mediální scény nezapadají např. názory prezidenta Petra Pavla. V souvislosti s prezidentskou volbou tak proti němu byla generována řada dezinformací,“ a co když s názory pana rozvědčíka někdo nesouhlasí a myslí si, že je to jen naolejovaný paňáca, který to s republikou nemyslí dobře?
Může se to? Nebo už ne? Nebo jen trochu? Nebo vůbec? Je ten přívlastek „liberální“ liberální jen pro někoho? Jen pro některé skupiny obyvatel?
„Antisystémové hnutí představuje jakýsi tavící hrnec občanů nespokojených s různými společenskými, politickými či ekonomickými událostmi. Formálně používá vlasteneckou etiketu, nicméně reálně v sobě absorbuje spíše prvky vyhovující hybridním aktivitám kremelského režimu,“ píše ministerstvo.
Vlastenec = podporovatel Ruska.
Kritika ekonomických i politických událostí = podpora Ruska.
Fascinující dedukce, obdivuhodný konstrukt.
„Od října doplnil tematickou paletu těchto subjektů, zahrnující zdražování, energetickou a migrační krizi, ruskou agresi proti Ukrajině či protipandemická opatření, ještě konflikt na Blízkém východě.“
Nepochybovat. O ničem. Pochyby mohou vést…
Zprávu o extrémismu z pera Ministerstva vnitra jde vzít sekci po sekci a odhalovat, že silový resort nabývá na síle a začíná snad záměrně, nebo z blbosti marginalizovat problémy, které naše společnost má, a kritiky těchto problémů onálepkuje pojmy jako kvazi-média, vlastenci stranící Rusku, proruští kritici liberální demokracie, antisystémové osobnosti. Jedná se o velmi nebezpečný krok, který může vést ke spoutávání společnosti do ustrašeného ticha. Bude moci mluvit, ale s hrozbou kriminalizace.
Nestraním Rusku, přesto cítím jistou formu vlastenectví,
nestraním Rusku, přesto kritizuju bezhlavost neřízené migrace,
nestraním Rusku, přesto kritizuju vládu a její kroky,
nestraním Rusku, přesto jsem přesvědčen, že naši zemi teď řídí bezduché loutky, v jejichž rukou nalezne naše země ne příliš pěknou budoucnost.
Cítím se zprávou o extremismu označovaný jako kriminálník, cítím se systémem nynější vlády předsudečně nenáviděný. Ač nedělám naprosto nic kriminálního. Jen brblám a ukazuju, že pro brblání je důvodů dost a dost.
Ale možná spadám do té pěkné ministerstvem definované skupiny frustrátů středního a vyššího věku, kteří se cítí systémem nepřijatí a tedy odcizení.
„V antisystémovém hnutí i extremistických a xenofobních subjektech se převážně koncentrují osoby středního či vyššího věku, které cítí existenční obavy a zažívají pocit odcizení,“ uplatňuje ageismus, tedy předsudečnou nenávist k obyvatelům starších čtyřiceti let ministerstvo ve své zprávě.
Fascinující. Něco jako když Pražáci jedou točit film o české vesnici. Karikatury a až bolestně hloupý humor, který nereflektuje realitu, ale ukazuje mylné představy filmového štábu o tom, jaké to na vesnicích žijí deviantní osoby. No, nežijí. Takové karikatury člověka žijí jen v představách filmařů. Nebo úderníků z ministerstva.
Milé ministerstvo, jsi dokonalou ukázkou vyprázdněnosti pojmu demokracie.....
Žádné komentáře:
Okomentovat
Email mě upozorní na Váš komentář. Díky za trpělivost.
Poznámka: Komentáře mohou přidávat pouze členové tohoto blogu.